Не е вярно. Ти си Титус и си наш приятел.
Дори да си различен и да си съвсем сам,
за някои хора произходът няма значение.
За мен поне няма!
Аладин…
Повече няма да се колебая!
Нима това, което се разпростира пред очите ни
не е светът, в който заедно живеем?
МАГИ Кралство на магия
Раните ще стават все по-дълбоки,
ако няма никой до теб.
Затова в бурята, която нараняваше,
избрах да те хвана за ръка.
В сълзите от небето,
пролети от хиляди добри сърца,
оглеждат се двама.
Нашите мечти не могат да изчезнат!
Макар понякога да се сбогувахме, не можем да забравим.
Не се страхувай повече!
Продължавай да вървиш! Давам ти силата,
която именно за теб открих.
Светлината се ражда, за да хвърля сенки.
Остави я да те поведе напред към бъдещето!
Повече няма да се колебая!
Нима това, което се разпростира пред очите ни
не е светът, в който живеем заедно?
Деветнадесета нощ: "Истински Маги"
Е, Аладин, какво искаш да постигнеш с идването си тук?
С ваша помощ искам да сложа край на тази ужасна война!
Ако дойде ден, в който ще трябва да се биеш,
махни това и освободи силата си на Маги.
Няма никакъв прилив на енергия от Рукх?
Може би не се възстановява веднага,
защото го блокирах твърде дълго.
Аладин, Титус!
Идваме да помогнем! - Майерс, Сфинтус и останалите!
Ще ги победим, ако се обединим.
Ако накараме Фаналис да се оттеглят,
ще успеем да спрем и останалата част от войската на Рем.
Спокойно. Скоро ще възвърна силите си.
Това не е единственият начин да се биеш.
Ако си помагаме, ще победим дори тези, ако е нужно.
Нещо се наежиха, капитане.
Знаете, че няма да се оттеглим.
Не можем да позволим на Ко да ни отнеме Магнощад.
За империята Рем е много важно
да притежава Източния континент.
Ще отидем в столицата и ще вземем Магнощад!
Защо Шехерезада стига чак до това?
Моля? - Не казвам, че в Магнощад са прави,
но ако Рем и Ко продължат със същата политика,
директорът и останалите няма да се променят.
Ето защо исках да спрем това.
Не можете ли да го предадете на Шехерезада?
Никой не заповядва на Шехерезада.
Напред!
Свалете бариерата и превземете столицата!
Спрете ги! Не бива да стигат втората бариера!
Разбрано!
Отдалечете се! - Няма да стане!
Тази черупка си я бива.
Твърдостта на Борг зависи от енергията.
Някои са по-твърди от стомана.
Тези на Маги не можеш да пробиеш
без метален или семеен носител.
И летящите магии са гадни. Не можем да ги сваляме от небето.
Какво значение имат магиите им?
Когато са сами, са слаби, не могат дори да ни одраскат!
Ще минем през бариерата, без да дадем и една жертва!
Какви чудовища! - Какво ще правим, Майерс?
Ако успеем да ги спрем поне за секунда,
може да измислим някакъв план.
Ще ги спрем ли, ако оправим счупената бариера?
Не. Не можеш да възстановиш
нещо толкова колосално просто така.
И трите бариери са дело на директора
и неговите магьосници от Първи ранг.
Вероятно в момента се опитват да вдигнат първата отново,
но не може да се случи чак толкова скоро.
Да задържим Фаналис…
Какво има? - Това ще помогне ли?
Сега стрелят напосоки. Докога ще продължи тази глупост?
Сбирщина идиоти! - Подценяват ни!
Не можеш да живееш, без да направиш това!
Вода?
Има я навсякъде!
Реката… или пък някой канал за поливане?
Стана! Добре ги наредихме!
Глупаци!
Сериозно ли мислите, че ще ни спрете с малко вода?
Не, стратегията е друга.
Предимството ни не е само в бариерите.
Всичко, в което има Рукх, може да работи за нас.
Този път имаме предимство. - Благодарение на теб, Аладин!
Справи се! Аладин?
Какво става? Този Рукх…
Аладин, добре ли си? - Да, просто…
Давате ми толкова много енергия,
че тялото ми не може да я задържи.
Трябва да ги довършим,
макар че нашата енергия намалява.
Значи с един удар. - Разбрано.
Умрете, проклети чудовища!
Крещят си там някъде от безопасното място, а?
Ето това ме вбесява най-много!
Не сте никакви смелчаци, въшки такива!
Какво?!
Какви са тези умения?
Черно сияние,
Тип 7, Силова магия.
Джин-носители и семейни такива.
Силова магия? - Една от най-неприятните.
Чрез подобна магия можеш предимно да разрушаваш.
Да, а този меч, Барбатос,
може да усили вълните от определени носители.
Затова…
Няма къде да се скриете.
Кой е следващият?!
Защо не крещите както преди малко? Защо не се пробваш, а?
Вярвахте си, че никога няма да ви разкъсаме.
Жалко за вас!
Няма да ви пуснем нататък!
Тази черупка ми харесва. - Няма да я унищожиш с голи ръце!
Сигурно си права.
Сега да унищожим тази и да приключваме.
Приближават се…
Размажи я!
Тази бариера е издържала на хиляди атаки,
а сега тези тримата…
Унищожим ли я, столицата е вече в ръцете ни!
Не… - Спрете!
Спрете!
Магнощад вече принадлежи на империята Рем!
Не…
Какво е това?
Рукх изпращат енергия към Аладин…
Аладин, да не би наистина да си…
Не вярвам, че вие можете да станете крал
на този свят, директоре.
Но знам, че магьосниците тук
искат да живеят щастливо и честно.
Заедно бихте могли да намерите по-добър начин.
Тази страна…
Магнощад никога няма да е част от света,
ако продължите да мразите.
Омразата само ще унищожи всичко.
Няма да го позволя!
Той е… истински Маги.
Казва, че той е Маги. - Това хлапе?
Сигурно е така. Този Рукх…
Дори за нас е вече видим.
Нещо подобно се е случвало и преди.
Когато тя използва магията си…
Господарката Шехерезада ли?
Не можем да оставим нещата така.
Ти не си Юнан.
Нима се познаваш с Юнан? - Да, срещали сме се.
На света трябва да има само трима Маги,
значи ти си от Ко, нали?
Не съм Джудал, нито който и да било от другите.
Значи си просто пречка за Рем!
Семеен носител: Бард Кауза!
Проклета кукла!
Сякаш Фаналис са нищо за тях!
Халхарл Инфигар!
Стигна чак до бреговете! - За бога, тези гиганти!
Не, Аладин е…
Какво стана с него?
Значи това било да си Маги.
Да имаш достъп до огромната енергия на Рукх.
Невъзможно силен… Само че…
Но… - Хубаво,
но само това ли можеш да правиш?
Щом си готов да използваш тази мощ, за да ни заличиш,
ти не си по-различен от Могамет, Аладин!
Знам, че Маги са Създатели на светове…
Създават държавите и кралете…
Как би могло да свърши това?
Аладин, какво ще правиш?
Ще сложа край на войната,
без да пратя нито един човек при Рукх!
Каква беше онази атака? - Ами тези бели птички?
Аладин ли е?
Тези Рукх… Същото е като в Балбад и при Амон.
Аладин се бие срещу Рем?
Не вярвам приятелят ти да участва във войната.
Според шпионите ни повечето чужденци там са против
и вече напускат страната. - Да, но…
Е, ти си външно лице.
Няма значение дали ще си с нас, но поне помни кой си, става ли?
Наистина не мога да имам нищо общо.
Няма да се меся, освен ако няма причина.
Но… ако Аладин е там…
Ще сложиш край на войната?! Без да убиваш никого, така ли?
Наивен си! Не можеш да постигнеш нещо такова!
Напротив, мога! Нямам друг избор!
Госпожице Ирен, мога ли да говоря с директора?
Не е възможно. Но можеш да се обърнеш към него.
Могамет вероятно наблюдава бойното поле чрез ясновидство.
Директоре,
ще защитим този град още веднъж заедно.
Още веднъж?
Пак ли онези пламъци?!
Ако ни уцели, ще заличи цялата армия!
Как смее?!
Свърши се.
Не отстъпвай на врага! Забравихте ли какви сте?!
Сега сме съвсем близо до сърцето на врага!
След мен! Всички напред!
Му и другите ще се бият! - Какво ще правиш, Аладин?!
Убий ги, Аладин!
Избий ги всичките!
Какво става?!
Помощ!
Войниците на Магнощад ли?
Разбирам какво целиш!
Сега можем да възстановим бариерата.
Какво стана? - Цялата ремска армия…
Пясъкът ни довлече отново на брега!
Не е само това. Бариерата беше възстановена.
Сега отново се връщаме в началото.
Ако искате Магнощад, ще трябва да се пробвате пак.
Но колкото и пъти да пробвате,
аз винаги ще ви отблъсквам назад!
Всеки път… - Назад?
Има ли смисъл тогава?
Да, сега разбирам… - Какво разбираш?
Изоставили са домовете си и са жертвали много.
Най-накрая са видели края на пътя,
а сега той отново е далеч.
Душата на един войник не би могла да приеме,
че всичко е било за нищо.
Това вече не е…
Какво?
Дори да не бях аз,
хората в Магнощад нямаше да отстъпят.
Защото за тях е въпрос на живот и смърт.
Защото държавата им е скъпа.
Моля ви…
Не им отнемайте мястото, на което принадлежат.
Поданици на Рем!
Върнете се в своя свят!
Не вярвах, че ще стане така! - Аладин е върхът!
Аладин…
Кой би се сетил,
че вместо да отнемаш животи и оръжия…
Можеш просто да прекършиш волята им?
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2014
Случи се да се срещнем
в този цветен свят.
Наистина ли е просто съвпадение?
Макар да не мога толкова лесно
да повярвам в съдбата,
искам да живея в твоята мечта.
Утре ще има усмивки
и може би сълзи,
но нека да няма "Съжалявам!".
Знам, че ще бъдеш там, до мен.
Затова си пожелавам да остана силна!
Вероятно ще има много обрати,
но защо това трябва да ни плаши?
Завинаги и винаги с теб
ще продължим по своя път.